Neúcta, klamstvo a agresivita: Ako riešiť nevhodné správanie u detí
![Neúcta, klamstvo a agresivita: Ako riešiť nevhodné správanie u detí](https://mamaaja.sk/fileadmin/thumbs/625x300-out/user_upload/MAMA_2024/dieta_neposlusne.jpg)
Deti sa učia najmä od nás a aj my sa vďaka deťom učíme, ako narábať so svojimi emóciami. Vyžadujeme od detí slušné správanie, ale často nevieme, ako zasiahnuť a usmerniť dieťa.
Ak si všimnete nevhodné správanie u svojho dieťaťa, rýchlo ho napravte. Čím dlhšie budete prehliadať nevhodné prejavy, tým ťažšie ich budete opravovať neskôr.
1. Klamstvo
Deti si vymýšľajú, často klamú najmä vtedy, ak chcú zakryť chyby. "Je v poriadku urobiť chybu, ale klamať znamená dvojnásobnú chybu" - toto je odkaz, ktorý je reakciou na takýto typ klamstva.
Deti klamú z rôznych dôvodov, ktoré sa môžu líšiť v závislosti od veku, osobnosti a prostredia, v ktorom vyrastajú.
Deti často klamú, aby sa vyhli následkom za svoje činy. Boja sa, že budú potrestané, a preto sa snažia zakryť pravdu. Niekedy klamú, aby získali pozornosť dospelých alebo rovesníkov. Môžu vymýšľať príbehy, aby sa cítili dôležitejšie alebo zaujímavejšie. Deti môžu klamať, aby ochránili samy seba alebo iných. Napríklad, ak si myslia, že ich pravda by mohla niekomu ublížiť, radšej si vymyslia nepravdu.
Malé deti často klamú ako súčasť skúmania sveta a testovania hraníc toho, čo je prijateľné a čo nie. Pomáha im to pochopiť, ako fungujú sociálne interakcie. U mladších detí je niekedy ťažké odlíšiť skutočnosť od fantázie. Ich klamstvá môžu byť len výplodom ich bujnej predstavivosti. Staršie deti môžu klamať, aby dosiahli konkrétny cieľ, napríklad získať niečo, čo chcú, alebo vyhnúť sa niečomu nepríjemnému. Deti môžu klamať pod vplyvom rovesníkov alebo sociálneho tlaku, aby zapadli do skupiny alebo sa vyhli posmechu či odmietnutiu. Ak deti vidia, že dospelí v ich okolí často klamú, môžu toto správanie napodobňovať. Deti sa učia pozorovaním a napodobňovaním správania dospelých.
Ste prísni rodičia? Vaše deti sa naučia efektívne klamať!
Situácia: Dieťa tvrdí, že si umylo zuby, aj keď to neurobilo.
Riešenie: Upozornite ho, že viete, že klamalo, a vysvetlite mu, prečo je dôležité hovoriť pravdu. Ukážte mu dôsledky klamstva, napríklad stratu dôvery.
Situácia: Dieťa tvrdí, že domácu úlohu urobilo, ale učiteľ (alebo poznám v školskej aplikácii) vám neskôr oznámi opak.
Riešenie: Dajte dieťaťu šancu priznať pravdu a diskutujte o tom, prečo je dôležité byť úprimný. Môžete zaviesť pravidelné kontroly domácich úloh, aby ste podporili zodpovednosť dieťaťa.
Moje dieťa KLAME - čo to hovorí o jeho charaktere?
2. Neúctivé správanie
Je to jednoduché - deti si osvoja váš jazyk, tón a postoj, takže buďte dobrým príkladom. Zmena správania však môže súvisieť aj problémami, ktoré dieťa rieši v škole, s priateľmi alebo doma. Skúste odhaliť príčiny náhlej zmeny v správaní a reakciách, niekedy môže byť neúctivé správanie výsledkom toho, že sa cítia nepočuté alebo ignorované.
Situácia: Dieťa kričí na svojho súrodenca alebo rodiča.
Riešenie: Okamžite zastavte takéto správanie a pokojne vysvetlite, že krik je neprijateľný. Učte dieťa, ako vyjadriť svoje pocity slušným a prijateľným spôsobom.
Situácia: Dieťa ignoruje príkazy alebo žiadosti.
Riešenie: Zopakujte svoje očakávania a dajte dieťaťu pochopiť, že nerešpektovanie žiadostí bude mať následky, ako napríklad strata určitých výsad.
Na citlivú tému: Vie sa vaše dieťa slušne správať?
3. Neláskavosť
Deti sa ešte len učia rozumieť pocitom iných. Ak nemajú dostatočne vyvinutú empatiu, môžu sa správať neláskavo bez toho, aby si uvedomovali, ako tým druhým ubližujú. Pomáhajte deťom rozvíjať empatiu tým, že ich povzbudzujete k tomu, aby premýšľali o pocitoch iných. Pýtajte sa otázky typu „Ako by si sa cítil, keby sa to stalo tebe?“ alebo „Ako si myslíš, že sa cíti tvoj kamarát?“.
Situácia: Dieťa sa vysmieva spolužiakovi alebo súrodencovi.
Riešenie: Diskutujte s dieťaťom o tom, ako sa cítia ostatní, keď sa s nimi zaobchádza neláskavo. Povzbudzujte empatiu a ponúknite, alebo nájdite spolu spôsoby, ako môže dieťa svoju chybu napraviť.
Situácia: Dieťa odmieta podeliť sa o hračky alebo pomôcť kamarátovi.
Riešenie: Môžete zaviesť spoločné hry a aktivity, kde sa deti učia spolupracovať a zdieľať.
4. Agresívne správanie
Agresívne správanie u detí môže zahŕňať fyzické útoky, verbálne urážky alebo ničenie vecí. Takéto správanie môže byť spôsobené frustráciou, nedostatkom komunikačných schopností alebo modelovaním správania, ktoré vidia u dospelých. Je dôležité reagovať pokojne a dôsledne, stanovovať jasné hranice a učiť deti vhodne prejaviť svoje emócie.
Situácia: Dieťa fyzicky útočí na iné deti (udiera, kope).
Riešenie: Okamžite zastavte agresiu a učte dieťa techniky sebaovládania, ako je napríklad odchod od situácie. Vysvetlite mu dôsledky fyzického násilia.
Situácia: Dieťa ničí veci, keď je frustrované.
Riešenie: Pomôžte mu nájsť vhodné spôsoby, ako zvládnuť frustráciu, napríklad kreslenie, písanie alebo hovorenie o svojich pocitoch.
Psychologička radí: Ako zvládnuť agresívne správanie detí
5. Lenivosť
Lenivosť a neangažovanosť u detí môžu byť spôsobené nedostatkom motivácie, preťažením alebo nezáujmom o určité aktivity. Hľadajte spôsoby, ako deti zaujať a motivovať tým, že im pomôžete objaviť oblasti, ktoré ich skutočne bavia. Zaangažujte dieťa do domácich prác, prípravy dovolenky či programu na víkend.
Situácia: Dieťa nechce pomáhať s domácimi prácami.
Riešenie: Urobte z domácich prác hru alebo súťaž. Vysvetlite dieťaťu, že je rovnocenným členom domácnosti a teda má aj svoje povinnosti.
Situácia: Dieťa odkladá školské úlohy na poslednú chvíľu.
Riešenie: Pomôžte mu vytvoriť plán a rozvrh, ktorý mu pomôže zvládnuť čas. Povzbudzujte ho, aby si úlohy rozdelil na menšie kroky a pochváľte dieťa za snahu a ich dokončenie.
Prvý krok k samostatnosti: Domáce práce a ideálny vek pre ich zvládnutie
Krik len zhorší situáciu
Keď sa cítite na pokraji výbuchu, nadýchnite sa a vydýchnite. Vaše dieťa nie je váš nepriateľ, ale potrebuje vašu pomoc.
Pri nevhodnom správaní u detí je dôležité zachovať pokoj a reagovať s rozvahou. Stanovte jasné hranice a vysvetlite dôsledky takéhoto správania, aby deti pochopili, čo je prijateľné a čo nie. Poskytujte okamžitú a dôslednú spätnú väzbu, pričom sa zamerajte na konkrétne správanie, nie na dieťa ako osobu.
Ukážte deťom, že ich milujete. Objatia posilňujú puto medzi rodičmi a deťmi a pomáhajú liečiť pocit odpojenia, ktorý môže viesť k nevhodnému správaniu.