K pôvodnej otázke... ako matka zdravých detí by som uvítala prítomnosť znevýhodneného dieťaťa. Určite by som nemala obavy, či moje dieťa nebude strádať, alebo také niečo. :roll: Už tu boli spomenuté dôvody, prečo by som bola aj ja za, nebudem opakovať.
Prečo to nie je v praxi také bežné, ako by títo rodičia potrebovali? Častým dôvodom sú peniaze /nie sú peniaze na asistentov, školy nie sú prispôsobené pre vozíčkárov, triedy v mestách sú preplnené a handicapované dieťatko sa počíta za viac detí, tým pádom by sa prekročil strop a trieda by sa musela rozdeliť, čo už je pre školu finančne neúnosné.../. Často aj títo rodičia sú ochotní prispieť, hoci dane platia tak ako my – rodičia zdravých detí. Učitelia sú tiež len ľudia a sú takí aj takí. Niektorí nie sú ochotní robiť „navyše“, niektorým robí problém mať v triede aj dysgrafikov a deti s individuálnym vzdelávacím plánom, ale tie nemôžu odmietnuť, tak tíško hundrú a ľutujú sa. Je s nimi ťažká práca, viem o čom hovorím, ale tieto deti sú tu a treba s nimi robiť.
Ale sú aj učitelia, ktorí berú svoju robotu ako poslanie a hľadajú cesty, ako to ide. Niekde nemajú špeciálnych pedagógov, vtedy sa integrujú deti do triedy s asistentom. Ak je špeciálny pedagóg, ten preberie triedu,. do ktorej patrí integrovaný žiak. Napriek tomu, že to predsa len ide, prípady integrácie sú ojedinelé, pretože ešte stále existujú predsudky v spoločnosti, či už medzi rodičmi zdravých detí, medzi učiteľmi... a rodičia znevýhodnených detí možno už ani nevládzu bojovať... ak bojujú, často s neúspechom...
Počula som názory, že načo integrovať tieto deti, že nepôjdu študovať ďalej... nehorázna hlúposť!!! poznám dieťa ťažko telesne i mentálne postihnuté, ktoré chodilo s asistentom do bežnej MŠ a rodičia i ich psychológ potvrdili pokrok vo vnímaní dieťaťa, bolo šťastné a začalo sa viac zaujímať o svoje okolie. Neviete si predstaviť radosť rodičov, určite to stálo za to. Ako v tom príbehu, keď rybár hádzal nejaké morské živočíchy do mora, ktoré ich vyplavilo. Všetci mu hovorili, že to nemá význam, že sa pri tom narobí a aj tak ich všetky nezachráni, ale on oponoval, že ak len jedného sa mu podarí zachrániť, malo to význam.
Na Slovensku momentálne nie je reálne integrovať všetky deti, ktoré by si to zaslúžili a majú na to právo, ale ak to umožníme aspoň niektorým z nich, boli by sme šťastní. Ja osobne som presvedčená, že treba integrovať všetky deti, ak nie aj v škole /nie každé postihnutie dieťaťa to dovoľuje/, určite v mimoškolských aktivitách.
Prajem si, aby sa rodičia nevzdávali a bojovali za to, na čo majú právo, za vzdelanie ich detí v takej forme, aká im patrí! Žiaľ, musia bojovať, lebo im to štát nedáva automaticky.
O tejto téme by sme mohli dlho diskutovať ako naši chlapi o futbale, skúsme nájsť však aj cestu... Tatranka, teraz majú školy možnosť získať finančné prostriedky z rôznych fondov, boli na to vyčlenené financie a čaká sa na projekty podávané školami. Viem, že bojuješ zo všetkých síl a prekračuješ polená a neviem, či ešte máš silu vrátiť sa tam, kde tie polená hádzali... skús osloviť Vašu blízku školu, ako vypracovať projekt na získanie finančných prostriedkov napr. na utvorenie nultého ročníka, alebo triedy vyrovnávacej, kde by našli špeciálneho pedagóga, alebo... máš v tejto oblasti skúsenosti a možno aj nápady...
Hovorili ste tu o tom, že bežný učiteľ nemá vzdelanie zo špeciálnej pedagogiky. Je to tak, na fakultách sa učia učitelia len základy z tejto oblasti. EU teraz poskytla financie na vzdelávanie učiteľov v cudzích jazykoch /pretože je ich žalostne málo, v školstve sa bohužiaľ nezdržia dlho/, prihlásilo sa ich podľa mojich informácií 5000, možno by bolo dobré vzdelávať takouto formou učiteľov, ktorí by pôsobili niečo ako špeciálni pedagógovia.
[
QUOTE] tatranka napísal:
Ja myslim, ze sa zhodneme na tom, ze najvhodnejsia forma je specialna trieda v beznej ZS. Ak individualna integracia (s asistentom), tam uz musi byt ozaj stastie na vyber triedy, ucitela, asistenta....je to omnoho narocnejsie a riskantnejsie a svojim sposobom pre dieta nevyhovujuce, lebo ma stale v patach asistenta, nie je v rovnakej pozicii ako ostatni a to ich moze vzdalovat od seba.. [/QUOTE]
Súhlasím, aj keď mnoho detí je schopných za pomoci asistenta vzdelávať sa v bežnej triede /opäť hovorím z vlastnej skúsenosti/, cez prestávku asistent akoby neexistoval a dieťa zapadne medzi ostatných a žije “bežným životom bežných detí“. To je úplne ideálny variant pre deti telesne postihnuté, bez mentálneho postihu.
P.S: Písala som vo Worde, lebo ma tu viackrát vyhodilo a vymazalo, preto sa môžem zdať bezemočná, ale verte, že mi táto téma nie je ľahostajná.